Tidligere på Grey's Anatomy...
Jeg er gift med en som nesten slo meg i hjel.
- Gjør du dette overalt? - Hva da?
Snur alle mot deg.
Lar hun deg operere helt alene?
De får hele ansvaret alene,
fra start til slutt.
Drepte jeg gutten?
Du er ansvarlig. Det er ditt tap.
Du kunne hatt venner her hvis du ville.
Hvem er denne kvinnen? Dette støtter jeg ikke.
Da har du ingen operasjonsstue lenger. Du er herved suspendert.
Jeg drar ikke på gjenforeningsfester. Hverken fra skole- eller studietiden.
Fem minutter, Alex.
Vet det.
Jeg har to konsultasjoner, kan ikke være sen.
Så mange bittesmå sokker.
Jeg kan heller ikke være sen.
Ingen av dem passer sammen. Hvorfor?
Jeg trenger ikke overfladiske samtaler
med folk jeg knapt husker.
Mer!
- Jeg må hente lunsjen min. - Unnskyld.
I morgen kan jeg lage lunsj til deg,
nå som jeg har så god tid.
Se på det som en ferie.
Disse er brettet feil.
Ferie eller fengsel?
Beklager. For tidlig?
Ikke gjesp, du har sovet en hel natt i min seng.
- Du ba meg ta rommet ditt. - Jeg trodde du skulle bli én natt.
- Trodde ikke du skulle flytte inn. - Jeg bor ikke her, jeg sover over.
Man sover på sofaen. Man bor i en seng.
Du bor her.
Jeg sover på sofaen, og det suger for jeg våknet med cornflakes i fjeset.
Du kan få sengen min, for jeg dør av kjedsomhet snart.
Er det mulig?
Kan hypothalamus bare skrumpe inn og dø av mangel på stimuli?
Nei. Eller jo, teknisk sett.
Hvordan kan hun suspendere deg? Du eier jo sykehuset?
Hun kan. Jeg har sjekket regelverket.
Så mye kjeder jeg meg.
Alex, i bilen, nå.
- Jeg vil ha tilbake senga. - Jeg bor ikke her.
Vil jeg ha noen i livet mitt, har jeg dem i livet mitt.
Bandet er samlet igjen.
Eller kanskje jeg ikke klarer å bli kvitt dem.
Noen?
Det er en nyre.
Og her?
Det er en veldig syk nyre.
Skal vi gjøre en nyretransplantasjon?
Vi skal hente ut en nyre, og gjøre en transplantasjon.
Hvem er klare for å ha ansvaret?
Jeg er ikke klar.
Riktig svar.
Er det?
Bra. Jeg er ikke klar.
Ned med hånda, turnuskandidat.
Ingen av dere er klare. Men dere er klare
til å gjøre så mye dere kan under nøye oppsyn av en overlege,
men kan gi dere hvis dere må,
og da er dere mye nærmere å være klare.
Donoren er i stue to, under oppsyn av dr. Webber.
Warren, den tar du, Cross assisterer.
- Yes! - Takk, dr. Minnick.
Nei.
Edwards og Wilson jobber med gutten i stue tre sammen med dr. Karev.
- Gutten? - Ja.
Mottakeren er en gutt på 16 med kronisk nyresvikt.
Han får dialyse tre ganger i uken
mens han venter på en donor,
og i dag er den store dagen.
Og donoren er...
Moren hans. Hun gir ham en av nyrene sine.
Inngrepet som ledes av dr. Warren...
Et barn. Går det bra?
Jeg har jo ikke noe valg.
Det er Karev. Går det bra?
Ja.
Velkommen tilbake, Karev.
Endelig står navnet mitt på tavla igjen, men jeg får ikke lov til å operere.
Velkommen til fase to.
Preppe pasienter og ta prøver?
Drittjobber. Det suger.
Jeg skal gjøre det sammen med deg.
Ja, det suger.
Hvor lenge vil nyren min leve der inne?
Opp til 15 år.
Ut collegetiden, da.
Perfekt. Det blir som en skytsengel.
- Jeg passer på deg... - Mamma!
Jeg hvisker i øret ditt,
"Christopher, gjør leksene dine. Christopher skift sengetøy.
Christopher, sett fra deg drinken..."
- Dere må avbryte henne, hun stopper aldri. - Det er de som bestemmer.
Har du ikke flere spørsmål,
sees vi på operasjonsstuen.
Én ting til... Fortell sønnen min at det er obligatorisk
å kysse moren sin før hun legger seg under kniven for ham.
- Slutt! - Det er obligatorisk.
Takk.
Karev og Webber kommer straks for å klargjøre deg til operasjonen.
- Takk. - Takk.
Takk.
Det var bra, men ikke vær redd for å ta kommandoen.
PASIENTROM
Riggs er ferdig med hjerteundersøkelsen,
men jeg tror det blir...
De får det til å gjøre vondt...
Kan jeg hjelpe deg?
Nei. Ikke hjelp.
Ingen kan hjelpe.
De kommer og drar igjen, og slår med pisken.
Hvem...
- Jeg... - Ingen hjelp.
Trenger du noe?
Du kan ikke være der.
- Slanger... - Ring vaktene.
Det finnes ikke slanger her...
- Vi finner noen som kan hjelpe deg. - Har du gjort dette?
Har du...
Nei. Sønnen min heter Chris Daniels. Han skal få ny nyre i dag.
- Jeg skal finne ut hvor han ligger. - Jeg er dr. Wilson, en av legene hans.
Hei.
Det var så mye trafikk på vei hit, og jeg...
Operasjonen har ikke begynt?
Da er jeg sent ute, for jeg er kirurgen.
Bra. Så jeg har ikke gått glipp av noe?
Nei. Du kan bli med meg.
Ja, tusen takk.
Blodtrykket ser bra ut. Du er klar.
Vi må forberede deg også.
Ja, men kan vi ikke vente litt til?
Jeg vil ikke forlate ham.
- Han er... - Ikke si det, mamma!
Lillegutten mitt!
Chris, Cynthia, klare for operasjon?
- Dere kan forberede på operasjonsstuen. - Takk, Edwards.
Hei, dere. Gjett hvem som lette etter deg?
Pappa?
I helvete?
Cynthia, jeg ville bare se Chris.
- Hvordan visste du at vi var her? - Han la det ut på nettet.
Den store "nyredagen." Jeg ante ikke at han skulle få ny nyre.
Du må dra, Ken. Nå.
- Jeg sverger, Cynthia... - Nå holder det.
- Det holder. - Beklager, men kan du ikke...
- Hei! - Han er min sønn også.
Jeg lar deg gjøre masse uten meg.
Lar meg?
Jeg har rett til å være her.
- Jeg vil vite at han har det bra. - Ut!
Snakk med faren din da, Chris.
Gå, pappa.
Kom deg ut herfra!
- Nå går vi. - Det er sønnen min.
- Ut! - Jeg forstår at...
- Jeg har rett til å være her. Hører du? - Vi setter oss litt.
Hvorfor tok du ham med?
- Beklager... - Hvorfor gjorde du det?
Kan du sette deg ned, Cynthia?
- Stor transplantasjon i dag. - Hysj! Jeg er sint på deg.
Herregud, dro du dit?
- Ja. Nå vil jeg spise der hver kveld. - Det var det jeg sa. Biff?
To stykker. Og så kom desserten.
Jeg kan ta en titt, men du har nok rett i å vente med korsbåndoperasjonen
til etter fødselen.
Takk for rådet, dr. Robbins.
Hvordan får du det til?
Å være høflig mot henne?
- Ja, hun er fæl. - Jeg hadde ikke klart det
etter det hun gjorde mot dr. Webber.
Nei. Jeg må gå.
Minnick tok bare en jobb hun ble tilbudt.
Nei, hun stjal den.
Men du er jo godt kjent med akkurat det?
Er du oppdatert på transplantasjonen, Kepner?
- Ja. - Bra.
Du kjører showet. Jeg må dra.
- Er du klar for det? - Jeg... ja.
Hvor skal du? Jeg trodde du skulle være ansvarlig?
Til Camp David på et møte.
Seriøst?
Hun har dratt. Kanskje du kan stjele jobben hennes også.
Du trengte en midlertidig pacemaker?
Hun trenger en permanent, men får ikke tillatelse, så...
Trenger du tillatelse? Vær så god. Er hun beruset eller noe?
Ingen legitimasjon. Hun kan ikke gjøre rede for seg.
Kan du fortelle meg hva du heter?
Nei, ingen navn.
Navn er for hatter, ikke katter.
Man legger slangen i hatten.
Det spurte vi om.
Jeg sier det til Grendel. Hun har alle mønstrene.
Hun ser mønstrene.
Hun ser mønstrene. Jeg ser mønstrene.
Du ser ikke diagrammene...
- ...jeg ser dem! - Ok.
Du kan dem ikke!
Vi gir deg noe å slappe av på, ok? Lorazepam intravenøst.
CBC og tox test.
Og ring psykiatriske.
Hvor gammel er den pacemakeren?
Rene antikviteten.
Ja.
Vi skal fjerne den gamle pacemakeren og gi deg en splitter ny. Ok?
Til slangene? Det er til slangene.
- Ja. - Til slangene.
Blodtrykket er skyhøyt.
Det må ned før inngrepet.
Du får noe beroligende.
Han er nede på venterommet. Spør hvordan det går.
Kan dere ikke kaste ham ut?
Beklager. Han nevnte aldri at dere var skilt, eller...
Det er de ikke.
Men de burde være det.
Jeg tok med meg Chris og dro for nesten et år siden.
Skulle vært tidligere.
- Han slo henne. - Chris!
- Hva? - Det er derfor vi dro.
Jeg hadde ikke jobb.
Chris var syk hele tiden, og jeg trodde vi skulle klare oss.
Men da han slo etter Chris,
den kvelden dro vi, og nå dukker han opp,
later som om han bryr seg, som om han er en far?
Det går fint, mamma.
Det går fint.
Du må fokusere på hvorfor du er her i dag.
Han er helt utrolig.
Dette skulle vært en god dag.
Det er det.
Tenk på Chris.
- Hei. - Takk.
- Dr. Hunt?
Fjern den mannen.
Har det skjedd noe?
Skal jeg ringe vaktene, eller...
Han må bare vekk.
Ok.
Unnskyld, men jeg må be deg om å forlate sykehuset,
- så hvis du kan bli med meg... - Jeg plager ingen.
- Jeg har rett til være her. - Må jeg ringe vaktene?
Skal du true meg? Ikke rør meg!
Først ferdig, jeg får begynne.
Alt i orden?
Hva mener du?
- Mannen hennes... - Det går fint.
Vi bruker bekkenkanten som utgangspunkt.
Deler urinlederen...
- Hvordan går det? - Veldig bra.
Cross, utvider du snittet?
Jepp.
- En hel, frisk nyre. - Bra jobbet, folkens. Som proffer.
Eller som gode assistentleger
som lærer et avansert inngrep og trenger veiledning.
Som du absolutt gir dem. Flott jobbet, dr. Webber.
Gode nyheter...
Warren og Cross har hentet ut nyren uten komplikasjoner,
og den vil snart være deres pasient sin nyre.
- Hvem vil... - Jeg henter...
Jeg henter nyren. Jeg er ute av den sterile sonen.
Jeg henter nyren.
Ok.
Ledningene til pacemakeren sitter fast.
Laser, DeLuca.
- Kan du ikke bare trekke dem ut? - De har vokst inn i vevet.
Hvorfor tar vi ikke bedre vare på hjemløse?
Der!
Hva nå? Blir hun sosialetatens ansvar?
- Hvordan finner de ut av hvem hun er? - Fingeravtrykk, tipper jeg.
- Hvis hun ikke er registrert? - Kanskje tannlegearkivet?
Er hun hjemløs har hun sikkert ikke tannlege heller.
- De finner vel ut av det. - Men hvis ikke?
- Hun kommer jo fra et sted. - Sikkert noen som leter etter henne.
Skal hun bare ut på gata igjen?
Nei.
Jeg fant ut av hvem hun er.
Be firmaet spore serienummeret.
Da får vi vite hvem du er.
Warren og Cross gjorde en god jobb.
Det bør bli en enkel anastomose.
Ja.
Hva gjør vi nå?
- Irrigering. - God hemostase...
Skal vi lukke?
- Trykk på 200. - Hypertensiv krise?
- Hun har ikke hatt høyt blodtrykk. - Stopp. Ingen rører seg.
Gi diltiazem fort, og få opp et bilde.
Har vi gjort noe feil?
Jeg ser ikke.
Forstørr og vis meg den høyre nyren.
Der. Bak tarmen. Helvete!
Klar for anastomose.
Klar for implantasjon.
Nå skjer det.
Stopp!
Har dere festet det?
- Webber, for pokker? - Er nyren inne?
Nei. Jeg holder den.
Legg den på is igjen. Morens andre nyre fikk blodpropp.
Den er død.
Det finnes bare én frisk nyre.
Ring organsenteret, Chris må øverst på listen.
De vet at han har mistet sin siste dialyseport.
Si at han ligger på operasjonsbordet med åpen buk.
- Hva er tidsrammen? - Ikke lenge. Hun har nyresvikt.
Hva skjedde?
Donorens gjenværende nyre hadde alvorlig stenose.
Den sprakk da vi forsøkte å åpne den.
Hvor skal nyren? Til moren eller til gutten?
- Den var allerede hos gutten. - Hva sier lovverket?
Moren har signert, den tilhører gutten.
Nei. Ikke før den er inne.
- Den var på vei inn. - Finnes det ingen prosedyre?
Ikke som jeg vet. Dette er jo ikke vanlig.
- Dette er... - Første gang.
- Ingen regler. - Hvor er Bailey?
Hun dro. Sa hun skulle til Camp David.
- Hva betyr det? - Vet ikke.
Hun hadde et møte. Ga meg ansvaret.
Be meg inn på kaffe.
Kaffe?
Vi skal ta en kopp kaffe,
og finne ut av dette som intelligente kvinner.
- Over kaffe? - Over kaffe.
Har du kaffe?
Jeg drar ikke før du ber meg inn.
- Jeg har ikke melk. - Jeg bruker ikke melk.
Gir vi nyren til gutten, må moren ha dialyse resten av livet.
Folk lever mye lenger. Begge har en sjanse.
Syr vi igjen gutten, er han ferdig...
Syr vi igjen moren, er hun syk resten av livet. Hun må få nyren.
Det er guttens siste sjanse. Moren er frisk.
- Hun kan få dialyse. - Det var ikke det hun ville.
Hun ville redde ham.
Og bli syk selv? Hun var frisk da hun kom.
Hadde du ikke sett stenosen hadde vi ikke hatt denne samtalen.
- Da hadde nyren vært inne. - Det er den ikke.
Og den dør snart hvis vi ikke gjør noe,
så hvem får den?
- Hvorfor spør du meg? - Bare svar på spørsmålet.
- Hvem burde få nyren? - Det er ikke mitt felt.
Om fem eller ti år er det det. Hva ville du gjort?
Kan vi vekke moren og spørre henne...
Nei. Det tar for lang tid. Nyren kan ikke vente så lenge.
Men hvis vi hadde gjort det, hadde hun sagt at han skulle få den. Ikke sant?
Uten tvil. Gi den til gutten. Alle foreldre ville sagt det.
Alle foreldre med friske nyrer.
- Hun har bare én. Hun vil nok beholde den. - Hvis hun er et monster.
- Jeg ville beholdt den. - Da er du et monster.
Du er monsteret.
Vi gir nyren til Chris, og så må 16-åringen
passe på moren sin til hun dør.
Vi har reddet livet hans, men gjort ham foreldreløs.
- Ikke foreldreløs. - Han har en far.
- En far som banket moren, og sikkert ham også.
Det er han vi sender Chris til.
Du hadde rett. Firmaet hadde registrert henne.
Hun var mindreårig den gangen.
- Hva het hun? - Claire Nolan.
- Dette er moren hennes. - Bra jobbet, DeLuca.
Ser du? Problemet er løst.
- Du er veldig stolt. - Litt.
- Fru Nolan? - Ja? Gwen.
Politiet sa at noen har funnet datteren min?
Ja. Vi har bare et par spørsmål først.
Har dere ringt Tim? Kommer eksmannen min?
Han er på vei.
Har datteren din vært mentalt syk?
Nei. Det er...
- Spiller det noen rolle? - Du må være forberedt.
Det blir nok et sjokk å se henne.
Det er et sjokk allerede. Det er 12 år siden sist.
Jeg trodde ikke noen ville finne henne.
Det kan være vanskelig å forstå henne.
- Hva? - Hun snakker veldig...
usammenhengende.
- Hun har nok vrangforestillinger. - Lever hun?
Lever Claire?
Sier dere at datteren min lever?
Han er 16 år!
Jeg vet det ikke betyr noe, men han er 16 år og ligger på bordet med åpen buk.
- Funnet noe? - Nei. Jeg ringer Seattle Pres igjen.
Han har ingen annen mulighet. Vi har mistet donornyren.
- Vi trenger en ny en nå. - Hva mener du?
- Snakker du om sønnen min? - Vent litt.
- Du snakker om Chris. - Du skulle forlate sykehuset.
Hva har skjedd? Hva skjedde med Cynthia? Hva er det?
- Jeg kan ikke diskutere det med deg. - Det er min sønn der oppe,
og du må fortelle meg hva som skjer.
Svar meg.
- Vi må ha et svar, Kepner. - Jeg vet det!
Gjør klar for dialyse, dr. Webber.
- Jeg ringer UNOS. - Karev, start anastomose på gutten.
Vent! Vi har en annen mulighet, men...
Men?
- Wilson. - Hva er det?
Ektemannen.
Den jævelen vil gi ham nyren sin,
men det kan vi vel ikke?
Eller?
De liker denne nye måten å lære på.
Noen sier det er gøy.
I dag skulle du ha transplantert en nyre fra mor til sønn.
Du trenger ikke å overbevise meg om metoden.
- Folk liker det, jeg skjønner. - Bra. Da kan vi slutte
med all staheten og ulydigheten.
- Det er ikke ulydighet. - Det er ikke samarbeid, i hvert fall.
Jeg gjorde deg til stabssjef for jeg ville at du skulle være min høyre hånd.
- En som bare sier ja? - Nei.
En som leder sammen med meg, men som også følger når jeg leder.
Hvis jeg mener at du leder i feil retning?
Skal jeg tie hvis jeg mener du gjør feil? Det vil du ikke at høyrehånden skal gjøre.
- Jeg gjør ikke feil. - Jeg er uenig.
Men du vil ikke høre en annen mening.
Du sa aldri din mening. Du bare stengte Minnick ute.
Jeg hadde ikke tid til å si meningen min.
Du kastet ut Richard. Hvordan kunne du gjøre det?
Jeg ønsket det ikke. Jeg...
Jeg ville ha ham der han var. Jeg ville at Minnick skulle tilføre noe,
men hun ville ikke jobbe med ham.
Så du tok Minnicks parti og kastet ut Richard?
Nei.
Jeg måtte ta et valg,
noe jeg ikke ønsket siden dr. Webber har bygget opp dette stedet.
Men jeg må fortsette å bygge.
Så jeg spør meg selv hundre ganger om dagen,
"Hva ville Richard Webber gjort"?
Hvordan overtalte Eliza Minnick deg så raskt?
Når jeg så den måten å lære bort på,
spurte jeg igjen, "Hva ville Richard gjort"?
Han ville ha ønsket dette velkommen. Det vet du.
Svaret var så tydelig. Jeg kunne ikke overse det.
Du valgte feil.
Du kan rapportere til Webber hvis du vil,
men det betyr ikke at han er sjefen din, det er meg!
Og som din sjef...
vil jeg oppheve suspensjonen din hvis du vil komme tilbake.
- Det vil jeg. - Bra.
Men jeg kan ikke.
Ikke før han også er tilbake.
Det er forskjell på lojalitet og stahet, Grey.
Jeg kommer ikke tilbake
med mindre Richard Webber blir leder for assistentlegene igjen,
og Minnick slutter.
Takk for kaffen.
UNDERSØKELSESROM
Vi kan ikke gi hans nyre til hennes sønn.
Hvis testene viser match, så gjør vi det!
Kona ville aldri gått med på det.
- Hun kommer ikke til å godta det. - Å redde sønnen?
- Hun ville ikke sagt nei på trass. - Hun ville nok ønsket noe annet.
Jeg ser ingen annen mulighet. Han er jo her.
- Pasienten er viktigst. - Hva med henne?
Ingen burde ta avgjørelsen for henne.
- Pasientene er stabile. - Hva med assistentlegene?
Klare. Blir det et ja?
- Ja, det ser ut... - Nei!
- Vi kan ikke gjøre dette! - Vi har ingen annen mulighet.
Du forstår ikke hvordan det blir for henne
å våkne opp og se at han tok en avgjørelse mens hun sov.
Han blandet seg inn.
Hun hadde ikke kontroll, ikke noe valg, ingenting.
Han kan ikke gjøre det.
- Vi må prøve noe nytt. Vi må... - Vi har ikke tid.
Beklager.
Hvis prøvene viser match, gjennomfører vi.
Vil du gå inn?
Hun gikk på universitetet i Washington.
Det gikk noen uker uten at vi hørte fra henne.
Døren til leiligheten sto på vidt gap.
Det så ut som en bortføring.
Det var pressekonferanser.
Vi gjennomsøkte skogen med lommelykter.
Det var alt vi tenkte på i årevis.
Det ødela ekteskapet.
Det ødela livene våre.
Det er for tidlig å stille en diagnose, men jeg tror du har rett.
Claire lider av schizofreni.
Hvor gammel var hun da hun forsvant?
Tjue.
Det passer inn, er jeg redd.
Det starter sent i tenårene og tidlig 20-årene.
Det kan ha vært så ille at hun bare forlot alt.
Vil du gå inn, vise henne at du er her?
- Vil du sette deg et øyeblikk? - Ja.
Vi hadde begravelse.
Alle kom i begravelsen hennes.
Hun har en gravstein.
Kepner fortalte meg hva som skjer.
Du skulle fjerne ham.
Jeg trodde jeg gjorde det.
Men jeg er glad han er her.
Sønnen dør uten hans nyre.
Jeg unnskylder ikke hans handlinger.
Men kanskje dette er en vei ut for ham,
til å bli et bedre menneske.
Kanskje han angrer. Kanskje han har forandret seg.
Faren er en match.
Du trenger ikke involveres.
Du kan droppe denne.
Nei. Jeg vil ikke droppe denne.
Du må slippe taket, ok?
Jeg vet det.
Ikke... Jo!
Vent litt.
Du er ikke helten her.
Ikke se på dette som en seier.
Dette er det minste du kan gjøre.
- Jeg gjør det rette. - Det tror jeg ikke.
Du vil ha en unnskyldning for å snike deg inn i livene deres igjen.
Nei.
Jeg sverger.
Jeg kan ikke ta tilbake det jeg har gjort.
Men jeg kan gjøre dette.
Jeg vil bare gjøre noe bra.
Hvis du vil gjøre noe bra, holder du tett om dette.
Gjør det anonymt og gå din vei.
De trenger ikke å vite at det er din nyre, og de trenger aldri å se deg igjen.
Herregud, er han voldelig?
Ja. Og han er deres eneste håp.
Gutten får farens drittsekk-nyre.
- Du gjør det rette. - Det føles grusomt.
Ja, men valget hvor alle overlever er det rette valget.
- Det var klokt. - Jeg er klok.
Du er ganske uforskammet. Og vanskelig, og jeg er lei av det.
Dette er moro.
Den kvinnen er en trussel.
Og jeg hater selvgodheten hennes.
Hun har ikke erfaring nok til å være selvgod.
Og hun gjemmer respektløsheten under den kjekkas-tonen.
- Ja, hun har selvtillit. - Altfor mye.
- Hun er en trussel. - Absolutt.
- Eksmannen din er her, Gwen. - De fant henne.
- De sa at hun lever? - Ja, men Tim...
Jeg kan ikke tro at hun lever!
Tim, hun vet kanskje ikke hvem vi er.
Det er usikkert om hun forstår hva som skjer rundt henne
eller bare det som skjer inne i hodet hennes.
Det kan hende.
Vi er foreldrene hennes. Det kan hende.
Er dere klare?
Claire? Det er dr. Pierce.
Pierce?
Nålene stikker. Det er blod i armene mine.
Og slanger. Jeg ser dem.
Du kan ikke... Du hadde det.
- Claire? - Det er slanger i...
Hei, vennen.
Nei. Nei!
- Nei! - Haldol!
Det er mamma.
- Det er mamma og pappa. - Dere får ikke blodet i armene mine.
Dere får det ikke!
Ok, vi gir henne litt fred.
- Dere får det ikke. - Du er trygg.
- Ok, Claire. - Det går fint.
Klar for anastomose.
Dr. Karev?
Bra jobbet, Edwards. Jeg er her hvis du trenger meg.
Ser ut som assistentlegene klarte det uten problemer.
Du gikk glipp av noen problemer.
Jeg snakket med Grey.
Ja, vel? Kommer hun tilbake?
Nei.
Bailey, du er tåpelig.
Det er ikke bare Meredith som taper tid og penger, men du og sykehuset også.
Nei, ikke jeg. Men du.
Hun valgte deg.
Jeg begynner med en økende dose haloperidol.
Når hun er stabil finnes det noen nye medisiner vi kan prøve.
Det stopper forhåpentligvis de rotete tankene
- og hjelper henne å kommunisere... - Vil hun kjenne oss igjen?
Hva hvis hun ikke gjør det?
Når hun er utskrevet og stabil, er det opp til henne.
Noen liker ikke følelsen medisinene gir dem,
så de stikker av og ender opp slik de var.
Vi vet ikke.
Jeg sørger for at dere får informasjon
om støtteprogram og omsorgsbolig.
Dere kan gå inn og sitte hos henne til hun våkner.
Vi venter, hvis det er greit.
Ok.
Vi kommer tilbake og sjekker.
Jeg bare...
Schizofreni er en vanskelig sykdom, men den kan behandles.
Hva mener du?
Jeg forstår ikke.
Jeg ville vært glad for at hun er i live.
Hvorfor er ikke dette en lykkelig slutt?
Du har rett. Du forstår ikke.
Jeg ønsker å forstå.
De ga opp.
De begravde en tom kiste i bakken og gikk videre,
drakk kaffe, så film.
De levde livene sine, mens datteren vandret rundt der ute
alene og hadde det vondt.
De vil aldri tilgi seg selv for det.
Det burde de ikke heller.
- Hei! - Hei. Er du opptatt?
Ja, jeg skulle male en vegg og se den tørke.
Karev og jeg hjalp "morgendagens kirurger"
gjennom en nyretransplantasjon i dag.
Og?
Det var bortkastet at du var her i stedet for der.
Men det var jo ditt valg.
Og du er sta.
- Har du snakket med Bailey? - Ja.
Dra tilbake, Meredith.
Ikke kast bort en dag til for min skyld.
Jeg vil, men når jeg prøver hører jeg bare moren min si, "Meredith, det er Richard."
Det er snilt, men vi vet at moren din ikke ville satt meg foran sin egen karriere.
Sant.
Men jeg skal liksom være bedre enn henne.
Er ikke det poenget? Vær bedre? Jeg kan ikke være lik henne.
Ta tilbake jobben din.
God natt.
Dr. Bailey, takk.
Transplantasjonen var vellykket.
- Takk som spør. - Minnicks transplantasjon?
Ja, Minnicks transplantasjon.
Jeg har aldri sett assistentleger lære slik de gjorde i dag.
Det var inspirerende.
Jeg skulle akkurat sende melding.
Ikke morsomt.
- Dette er ikke morsomt. - Jeg skjønner ikke...
Jeg vil ikke late som jeg ikke liker deg, eller høre andre snakke stygt om deg...
- Hva sier de? - ...du er ikke slem, og de må få vite det.
- Arizona... - For du er snill,
smart og morsom, og omtenksom.
Du bryr deg mer om studentene enn jeg gjør.
Du har en fantastisk måte å gjøre din seier om til deres seier,
du er bra for dem og for dette stedet.
Slutt, Arizona.
- Jeg synes ikke... - Slutt...
så jeg kan kysse deg.
Slutt.
Claire...
hvordan går det?
Jeg skal bare sjekke bandasjen.
Jeg skulle ikke...
Jeg skulle ikke... bestille.
De skrur deg på, og de skrur deg av,
og de har..
diagrammer... og betingelser...
Claire, vi følger med på pacemakeren din...
...og den fungerer perfekt.
Vi har gitt deg noen beroligende medisiner, de kan gjøre deg litt trøtt.
Ok.
Du merker ikke...
Du merker ikke slangene i hatten.
Ingen merker slangene.
Hei, mamma.
Hei.
Hei, vennen.
Hei, Claire-Bear.
Kan vi sitte her?
Dere kan... sitte.
Dere kan sitte, men ikke si...
Jeg kan si det.
De åler seg...
Slangene er i vogna.
De sa at...
Har jeg...
fremdeles en nyre?
Og Chris, har han også...
en nyre?
Ja. Chris fikk en annen nyre.
En perfekt, frisk nyre fra en levende donor.
Men... hvordan?
Fra hvem?
Det var en anonym donor.
Perfekt match, og Chris har respondert positivt.
Helt utrolig...
...at folk er så snille.
At de kan være så snille.
Tusen takk.
Medisinene virker.
Det er bra.
Familien har deg å takke...
for pacemakerideen.
Det hadde du også kommet på.
Ser ut som de får tilbake datteren sin.
Vil du...
Vil du snakke litt?
Nei, det går fint, jeg bare...
Lykkelig slutt, ikke sant?
God natt.
AKUTTMOTTAK
Hei, Wilson.
Hvordan går det?
Går det bra?
Skal jeg hjelpe deg med noe?
Du...
Jeg er ikke med på gjenforeningsfester, men jeg forstår hvorfor man har dem.
Takk.
De får deg til å føle noe du ikke har følt på lenge.
Det er hyggelig, det er noe kjent, nesten som å komme hjem.
Hva?
Nathan var trist i dag.
Det dukket opp en pasient som hadde vært savnet i årevis.
Vi ringte familien hennes.
Det minnet ham nok mye om forloveden.
Megan.
Jeg har aldre sett ham sånn.
Da Derek døde var det én dag,
bare én dag, jeg ikke visste hvor han var.
Jeg lot som om alt var i orden,
men inni meg ble jeg gal.
Det er vel sånn for Nathan hver dag.
Man ser hvordan folk har blitt hvis de har realisert drømmene sine
eller hvis de har mistet alt håp.
Ja.
Du forstår ham.
Jeg vet ikke helt.
Eller så ser du at de har funnet det vi alle burde finne...
helt nye håp og drømmer.